Tidigare i Star Trek Discovery:
Vi skapar ett nytt sätt att flyga.
Om Discovery kan åka vart som helst på ett ögonblick kan vi slå klingonerna.
Den enda andra kvinnliga Michael jag känner till var myteristen.
Du är väl inte hon?
Jag vill officiellt bjuda in dig att följa med på Discovery.
- 8 000 är döda på grund av dig. - 8 186.
Klingonerna slutar inte förrän de har förstört allt.
Och vi kan inte stoppa dem utan dig.
Vem är hon för dig?
Hon hette L'Rell. Hon torterade mig.
Hade det inte hänt vore jag inte här.
Vad gjorde du med mig?
Jag låter dem aldrig skada dig.
Jag gör ett hopp till. Bara ett.
Datorn läser det som ofullständig navigeringssekvens.
Kapten, jag är rädd att jag inte vet var vi är.
Gul beredskap.
Detta är inte stjärnbas 46.
- Var fan är vi? - Våra sensorer...
- ...omkalibrerar, sir. - Vad hände här?
Jag minns inget om strider vid Organia.
Skadorna stämmer överens med federationsvapen,
- men skrovsignaturerna avviker lite. - Avviker?
Vraket är klingonskt, men skrovets densitet är utanför godkända marginaler.
- Är någonting ett hot? - Inga livstecken eller signaturer.
Lite vind i seglen.
Kapten, vårt navigeringsnät fungerar inte.
Enligt avläsningarna hoppade vi till rätt koordinater.
Vår position relativ galaxcentrum har bekräftats.
Men nästan inget annat är där det ska vara.
Kul att du kom, Tyler. Det är ju bara gul beredskap.
Ledsen, sir.
Kapten, en farkost närmar sig i underljusfart.
- En vulcansk kryssare. - På skärmen.
Bekräfta materialiseringssekvens.
Vulcaner måste ha förintat klingonerna här.
- Ska vi anropa dem? - Ja, öppna en kanal.
Oidentifierad vulcansk kryssare, detta är U.S.S. Discovery. Svara.
Kapten. Vulcanerna laddar sina vapen.
- De måste se ett klingonskt skepp. - Röd beredskap. Sköldar.
Undanmanöver beta fyra pi.
- De vänder. - Kan inte låsa.
Skjut manuellt i deras riktning.
Vem hjälpte oss?
Inkommande sändning från Cooper. Endast ljud.
Cooper? Ska inte hon repareras?
Släpp igenom det.
Skrämda av rebeller? Ni är inte så vassa längre.
Oroa er inte. Vi tar hand om dem. Cooper klart slut.
Rebeller?
Avfyrar mot Stjärnflottan?
Status för spordriften?
Löjtnant Stamets reagerar inte.
Han är stabil, men kan inte gå in i reaktionskuben.
Spordriften är ur drift.
Jag kan ha något.
Både Coopers och den vulcanska kryssarens kvantsignatur skiljer sig från vår.
Omöjligt. Allt som härstammar från vårt universum
resonerar med samma signatur. Inget ändrar på det.
Det är sant.
Såvida inte...
...detta inte är vårt universum.
Tanken om parallella världar har funnits sedan 1900-talet.
Du och Stamets tror att spordriften
- kan hoppa mellan dem? - Det var en teori jag jobbade på.
Stamets ville undersöka det med mig efter kriget.
Dessa områden motsvarar inget i det kända universum.
Myceliumnätverket måste vara mer omfattande än vi trodde.
Ett stort system, stöd för kvantverkligheter.
Men koordinaterna för esoteriska destinationer undgick oss.
De 133 hoppen vi gjorde måste ha fyllt tomrummen.
En tursam slump.
Jag hade sagt oturlig. Inte sant, nummer ett?
Det är värre än så.
Nu kan vi inte skicka vår kamouflagebrytande algoritm
- till Stjärnflottan längre. - Därför måste vi tillbaka.
Annars är skeppen i fara. Kriget är i princip förlorat.
Stamets förde oss hit av en slump.
Undersök spordriftens navigeringsloggar noga.
Stamets pressades för hårt. Efter hoppen kunde han inte
hålla koordinaterna till stjärnbas 46.
Vi måste förstå var vi är och hur vi överlever.
Sen tar vi oss hem.
Kalibrera om sensorerna. Undersök vraket.
- Se om vi kan lära oss något. - Ja.
Det är ett palats. Håll dig nära.
Löjtnant Stamets, hata mig inte.
Men vad är sporernas grobarhet igen?
Du får ju alltid påminna mig,
men är den ideala luftfuktigheten i odlingsrummet
85 eller 87 procent relativ luftfuktighet?
Jag hoppades få honom att minnas med välbekanta saker.
Främst hur irriterande jag är.
Jag har aldrig sett så svår neurologisk dysreglering.
Till palatset.
- Paul, nej. - Till palatset.
Herregud.
Jag är okej.
Jag är ledsen.
Jag borde ha berättat om hoppens bieffekter.
- Jag borde inte ha hållit det hemligt. - Paul är din överordnade.
Du gjorde inte fel.
- När man talar om trollen. - Ursäkta oss, kadett.
Örlogskapten Gotthelf, rapportera genast till däck 2.
Hur mår han?
Växlar mellan katatonisk och att bryta ut i nonsensprat.
Han är instängd för sin egen skull. Hans binjurar aktiveras okontrollerbart.
Jag vet inte om han repar sig eller kan hoppa igen.
Jag vet att du klandrar mig och du har rätt.
Jag har ansvaret för hans välbefinnande.
Ja.
Det hade du.
Men nu ligger ansvaret på mig.
Dessvärre inte.
En annan läkare ska få ta över.
Nej.
Medicin kräver objektivitet
och din personliga partiskhet utsätter det för risk.
- Hans tillfrisknande riskeras. - Nu bryr du dig om reglerna.
Du bad mig förfalska Stamets journal som rökridå.
Jag gav dig tid så han kunde göra hoppen
och bryta klingonernas kamouflage.
Det gjorde han.
Det gjorde vi.
Jag är bäst kvalificerad. Vill du att han ska bli bättre?
- Ville du att detta skulle hända? - Du är för upprörd.
Jag kanske lät mina känslor ta över. Mitt behov av att vinna.
Se vart det ledde oss.
Du har dina order.
Jag läser av en klingonsk datakärna i vraket.
I en samling spillror 200 meter bort.
Bra att sensorerna fungerar.
Vulcansk matematik?
- Gammal hederlig människoexpertis. - Uppfattat.
Avläsningarna är bra. Datakärnan är intakt. Vi kan ta in den
och se vad klingonerna vet om detta universum.
- Plocka ut den. - Närmar mig cockpit.
Kärnan är troligen en del av datorn i skeppets akter.
Borde vara lätt att plocka ut.
Ser kroppar därinne.
Varför håller han inte kursen?
Styrningsfel?
- Burnham. - Inga livstecken i vraket. Det är fritt.
Redo att fortsätta?
Tyler.
Vad fan gör han?
Löjtnant Tyler, flyg in och plocka ut kärnan.
Ja, sir. Fortsätter.
Närmar mig farkosten.
Kropparna är...
...en vulcan och en andorian.
En vulcan och en andorian i ett klingonskt skepp?
Datakärnan är lokaliserad.
Den ser intakt ut. Jag öppnar skrovet omkring med laserkanonen.
Var extremt försiktig, löjtnant.
Snuddar du vid kärnan kan alla data förstöras.
Resultatet av ytanalysen är osäkert.
Har den.
Deflektionssystemet...
Ta den till maskinrummet snarast möjligt.
Du kan också slappna av.
Han är säker nu.
Sir?
Jag måste kunna lita på att besättningen är professionell.
Framförallt nu, ute på djupt vatten.
Kan jag räkna med dig, Burnham?
Ja, sir.
Bra.
Vad står du där för?
Du kan inte göra mig illa.
Varför skulle jag vilja göra det?
Vad gjorde du med mig?
På fängelseskeppet?
- Berätta. - Du vet vad vi gjorde.
Vi gjorde det ihop.
Så mycket.
- Du har sådan aptit. - Du tvingade mig.
Mår du bättre av att tänka så?
Jag får återblickar av saker jag inte minns.
Ingrepp, operationer.
Rara Tyler, öppna denna cell
så ska jag berätta allt du vill veta.
ÖPPEN
Utmärkt.
Så mycket mer...
...bekant.
Berätta.
Vem söker vi?
Kahless.
Hur finner vi honom?
Tillsammans.
Kahless, ge oss ljus att se.
För alltid.
Kommer han att dölja sig för oss för alltid?
Aldrig.
Vad heter du?
Vad gjorde du? Jag är inte mig själv.
- Du har ett annat namn. Säg det. - Du vet vad jag heter.
Berätta vad du gjorde med min själ
- annars dör du skrikande. - Bönerna ska få dig att minnas.
- Något är fel. - Det är det. Berätta nu.
Vad är det jag gör?
Vänta.
Du kommer tillbaka.
Lystring, all personal, övningar för svart beredskap för däck 7
har ställts in tillsvidare.
En isik för dina tankar?
- Vad är en isik? - Ett vulcanskt ordspråk.
- Ingen vet var det kommer från. - Svårt att lösa in då.
Vad hände där ute?
I arbetsbiet.
Vad menar du?
Säkerhetsmöte på däck 1 om fem minuter.
Det hände igen.
Minnesblickar. Värre denna gång.
Saker jag inte mindes från min tortyr.
Tack för hjälpen.
- Du måste berätta för kapten. - Jag vet. Men kan inte.
Varför?
PTSD kräver full karantän tills behandling kan ges.
Vi är i ett annat universum. Hur nära
- ligger närmsta stjärnflottesjukhus? - Vem vet?
Kan ligga ett runt hörnet.
Kanske.
Men tills vi vet måste du lita på mig.
- Det som hände på De dödas skepp... - En enskild händelse.
Klingonerna överraskade mig.
Jag fixar det här, okej?
Du såg mig fixa det. Du hjälpte mig.
Låt mig försöka sköta det.
Åtminstone tills vi kommer hem.
- Och om det inte går? - Då lovar jag att säga till.
Det får du lova, stjärnflottist.
Specialist Burnham, rapportera till maskinrummet.
Plikten kallar.
Jag öppnade datakärnan från den klingonska farkosten.
Bra gjort, Tilly.
Det är underligt.
Själva kärnan är klingonsk, men datachipen är vulcanska.
De borde vara kompatibla med vårt gränssnitt.
Med förenad teknologi och utbyte av skepp,
är det möjligt att vulcaner,
andorianer och klingoner har nån slags allians i detta universum?
Mot oss?
Jag ska ta reda på det.
Jag vet.
Jag med.
Det är konstigt här utan honom.
Men han repar sig.
- Det måste han väl? - Självklart.
Okej, låt xenoantropologen sätta igång.
Jag laddar ner skeppets loggar.
Bilder, stridsplaner, underrättelser från kärnan.
Hittills kan vi säga att vi är i ett parallellt universum.
Det leds inte av Federationen, utan ett fascistiskt
styre av människor som kallas Terranimperiet.
De flesta platser och skepp i vårt universum, som Cooper, finns här.
- Likadant med människor. - Kan vi träffa
- en annan version av oss själva? - I teorin, ja.
Men terranerna verkar vara motsatta oss på alla sätt.
Det är en förtryckande, rasistisk, främlingsfientlig kultur
som dominerar den kända rymden.
De styrs av en ansiktslös kejsare.
- Skeppen vi hittade? - En del av en rebellgrupp.
Den utgörs i princip av alla ickemänskliga arter.
De kämpar för frihet.
Rebellerna misstror människor.
Den terranska kulturen verkar baseras på
ett villkorslöst hat mot allt och alla andra.
Det är vi.
Vi ska inte be grannarna om en kopp socker.
Kapten till bryggan. Inkommande fartyg.
- Det är Cooper. - På väg.
Vi anropas. De vill tala med kaptenen.
- De tror att vi tillhör dem. - Vad vet vi?
Läser av data från kärnan.
Rebelloggarna visar att de attackerades av en farkost
med Discoverys warpsignatur.
Men med en kvantsignatur som motsvarar detta universum.
De anropar oss igen.
Signaturen verkar ha försvunnit där vi dök upp.
Det är möjligt att vi bytte plats med deras Discovery.
Vi kör på Sarus teori och hoppas att vi inte stöter på oss själva.
- Kapten? - Modifierar signatur
för att motsvara deras Discovery.
- Vänta. - Om vi inte svarar tänker de avfyra.
- Öppna en kanal. Endast ljud. - Glöm det.
Du kan inte ta det.
Jag går igenom besättningen. Du är inte kapten.
Vem är det då?
Men det är jag.
Det är jag.
Det är absurt.
- De förbereder vapen. - Kadett.
- Du ser ut att ta detta. - Vad ska jag säga?
Gör dig av med dem så fort som möjligt och säg så lite du kan.
Kan vara svårt. Har du märkt att jag pratar mycket?
Trotsa alla instinkter.
Deras fasrar är låsta. Höj sköldarna.
Nej, mr Bryce. Öppna en kanal.
Ja, sir.
Det här är kapten Tilly. Vad i tusan...? Vad i helvete?
Sakta i backarna.
Kapten Spoeneman här.
- Varför dröjde svaret, Discovery? - Jag var...
...otillgänglig.
Är allt okej? Ni gjorde processen kort med rebellerna.
Vi tog hand om eftersläntrarna. Är ni kvar av en anledning?
Förväntar ni fler att döda?
Vi har mekaniska problem.
- Behöver ni hjälp? Vi är nära. - Nej.
Varför är skärmen inte på?
Mekaniska fel.
Här är min chefsmaskinist.
Jag vet inte vem du är här än.
Förställ rösten ifall att.
Hur går det här, kapten?
Vi har problem med vår sändare och motorgondol på styrbord sida.
Med små justeringar kommer det att gå fint.
Utmärkt, Discovery. Fler rebellnästen för oss. God jakt.
Länge leve imperiet.
Bra.
Förlåt.
Nästa gång kommer vi inte undan med bara ljud. Om vi vill ta oss hem
måste vi se ut att höra hemma här.
Mr Saru, medan vi lär oss om detta universum,
se till att skepp, besättning och kapten...
- ...är förberedda. - Ja, sir.
Jag menar till fullo.
För att ta oss in på festen
måste man se ut att passa in. Man måste se självsäker ut.
Du blev kapten av att knivhugga din överordnade.
- Han var sjuk och sängliggande. - Omöjligt.
Det är mer än möjligt.
Dina smeknamn är "Dräparen vid Sorna Prime"...
Varenda detalj av detta Terranimperium...
...måste vi replikera.
... "Häxan från Wurna Minor."
Våra tillkortakommanden...
...måste vi vara kreativa med.
Och till sist...
"Kapten Killy"?
Det var inte så fiffigt.
Vår överlevnad beror på vår förmåga att bevara vår täckmantel.
Oavsett vad.
Vi är nu I.S.S. Discovery.
Är vi civila? Har vi uniformer?
De behövs inte.
Vi hittade äntligen uppgifterna om våra motsvarigheter.
Vi är inte här.
Var är vi?
Jag förutsätts vara död. Du är efterlyst för mord på mig.
- Vad hände? - Uppgifterna är fragmenterade.
De verkar ha stulits från terranernas dokument.
Men det verkar som att vi båda var prestigefulla här.
Jag var kapten på Shenzhou.
Och du hade Buran här med, sir.
Och min besättning?
Lever de?
Nej.
Du startade en kupp mot kejsaren.
Jag skulle stoppa dig.
Samtidigt förstördes min skyttel av en av dina anhängare och jag dödades.
Kejsaren förintade ditt skepp som hämnd.
Du tros ha undkommit.
Då hittar jag inte en bättre version av mig själv här.
Titta där ute.
Kom.
Otroligt, va?
Ett annat universum,
och ändå lyckades samma människor hitta varandra.
Det starkaste beviset på ödet som jag nånsin har sett.
Jag vet inte om jag tror på ödet.
Inte?
Du satt ensam i en cell med ett livstidsstraff, en framtid av lidande.
Du måste ha vetat att det inte var ditt slut.
Du var menad för något mer.
Ödet tog mig inte ur fängelset.
Det gjorde du.
Vi är ense om att vara oense.
För stunden.
Vem är denna kejsare då?
Rebellerna hade inga uppgifter om det.
Förutom att kejsaren är brutal.
Det kanske inte är så dumt att vi är spöken.
Jag hittade något. En potentiell väg hem.
Först nu vet jag vad vi kan göra.
Du kommer nog att rädda oss alla.
- Ett självmordsuppdrag. - Nej, lyssna.
Rebelluppgifterna visar att vi inte är de första från vårt universum.
De nämner en annan farkost.
U.S.S. Defiant.
Hur är det möjligt?
Sist vi hörde patrullerade Defiant sektor sex i vårt universum.
Det kan finnas en tidsanomali här.
Det är otydligt, men pekar på att Defiant stöter på ett fenomen
- som tar det hit, i det förflutna. - I vilket fall
är Defiant av Constitution-klass. Det kom inte hit med spordrift.
Om vi tar reda på hur det kom hit
- kan vi ta oss hem. - Men att gå ombord I.S.S. Shenzhou,
som våra terranska motsvarigheter? Det är som att be om problem.
- Snälla, tänk om. - Uppgifterna om Defiant är hemliga.
Det är bara tillgängligt på ett terranskt skepp för någon
som en kapten.
Men du är imperiets fiende och inte längre kapten.
Men jag är det.
- Men den andra Burnham dog. - Förmodad död.
- Kroppen hittades aldrig. - Jag är ansvarig.
Jag är på rymmen, så kapten Burnham
ska återvända till Shenzhou, med mig som gåva.
Jag utgav mig för att vara död så jag kunde jaga honom genom kvadranten.
Underbart.
Vi strålas över, hämtar uppgifter om Defiant, strålas tillbaka.
Varje kapten i imperiet har en vakt.
- Du ska vara Burnhams. - Ska jag?
Hitta I.S.S. Shenzhou med långdistanssensorerna.
Lägg sedan ut en genskjutningskurs.
Ta hem oss.
Ja, sir.
Vad är du orolig för?
Försäkra dig om att klingonerna inte gjorde något.
Något ingrepp jag inte vet om.
Allt är förstås möjligt.
Men du skannades ingående när du kom ombord.
Och slumpmässiga minnesprov. Det manchuriska testet är bra
på att upptäcka "hjärntvättning",
insatta kommandon eller personlighetsdrag
under ett fungerande medvetande.
Vad föreställer du dig att de kan ha gjort?
Jag föreställer mig inget.
Förlåt, löjtnant.
Jag menar det rent praktiskt, inte nedsättande.
Som att använda sin fantasi för att föreställa sig det okända.
Eller osedda.
Lider du av humörsvängningar? Omedvetna tillstånd? Tidsförlust?
I så fall måste du stanna kvar.
Jag vill bara vara i form för uppdraget.
Skeppets besättning räddade mig. Jag vill inte svika dem.
Låt mig skanna djupare.
Men mest av allt behöver du vila.
- Och lite ledighet. - Det blir det nog inte mycket av.
Undvik palatset.
Jag kommer strax.
Paul, jag ska ingenstans.
Jag stannar här hos dig.
Det blir bra.
Akta dig. Fienden är här.
Jag skulle säga 60 procent uppspelt, 40 procent livrädd.
Eller 60 procent livrädd, 40 procent uppspelt.
- Kanske 70 procent... - Tilly.
- Ledsen. Förlåt. - Sluta be om ursäkt.
Det gör terraner inte.
Min mor vore nöjd.
Dator, avbryt spegel.
- Du är kapten nu. - Inte alls.
Hon är det.
Jag är inte som henne. Hon är skrämmande...
Hon är en vriden version av allt jag har velat vara.
- Det ger mig mardrömmar. - Du behöver inte vara som henne.
- Hur utstrålar jag sådan styrka? - Jag försöker förstå dem bättre.
Terranernas styrka kommer från ren nödvändighet.
För de lever i konstant skräck.
Alltid på vakt för nästa kniv riktad mot sin rygg.
Deras styrka är en målad fasad med rost under.
Du har styrkan av en besättning som tror på dig.
Stärk dig med vår tro på dig.
Det är vad en kapten gör.
- Imponerande. - Vi ska inte låta rövhålen vänta.
För mycket?
Nej. Inte här.
Här är det perfekt.
- Mr Bryce. - Ja, kapten?
- Anropa I.S.S. Shenzhou. Nu. - Ja, kapten.
Detta är I.S.S. Discovery som anropar I.S.S. Shenzhou.
Shenzhou, hör ni? Kom.
Kapten Tilly.
Vadan denna ära?
Hur kan jag återgälda dig?
Jag njuter bara av mina fienders blod på min uniform, kapten Connor.
Känner du honom?
Han var operativt befäl på Shenzhou.
Jag såg honom dö i Slaget vid dubbelstjärnan.
Jag visste att vi skulle träffa bekanta.
Men kommer det att vara så här?
Medan vi genomsökte asteroidbälten efter rebeller
stötte jag på en skadad skyttel.
Inuti hittade jag något som du kommer att finna intressant.
Nu kör vi.
Kapten Burnham.
Vi trodde att du var...
Precis vad alla skulle tro.
Speciellt han.
Så kunde jag fånga förrädaren.
- Genialt. - Jag behöver inga komplimanger.
Utan mitt skepp.
Självklart.
Har du skött om henne?
- Ja, kapten. - För henne då till mig.
Vi pressar en rebellgrupp i detta systemet.
Ni får komma hit.
Behandlar du din förlorade kapten så?
Om du talade till mig så hade jag skurit ut din tunga.
Vi ska genast ändra kurs mot Discovery
- och förbereda för er ankomst. - Var noga med det.
Kallade du?
Hittade du något?
Har du någonsin fått...
...neurologisk terapi eller ingrepp för benmärgsreducering?
Inte vad jag vet.
Du har stora ärr runt alla dina organ.
- Från tortyren. - Det var datorns slutsats
när du kom ombord, men...
Jag har kört fler test...
Om jag förstår kondroblaströntgen rätt...
...kan klingonernas tortyr beskrivas som...
...benkrossande.
De öppnade dina lemmar.
De har kortat ner dina strålben,
- dina lårben och din ryggrad. - Vad menar du?
Det är bara en teori, men minns du att vi bekräftade
att inga personlighetsengram gömdes under din grundläggande identitet?
- Okej. - Men...
Viss forskning pekar på att en ny personlighet kan placeras
ovanpå, som ett hölje,
med den ursprungliga personligheten intakt undertill.
Klingonerna verkar ha förvandlat dig.
- Både mentalt och fysiskt. - Till vad?
- Det måste vi reda ut. - Jag kom för en lösning.
- Du skulle lösa det. - Sitt.
- Jag behövs på uppdraget. - Inte utan undersökning.
- De behöver mig. - Det är saken.
Så vitt jag vet...
...är du inte du.
Fienden är här.
Inkommande warpsignatur.
I.S.S. Shenzhou närmar sig.
Herregud.
Vi anropas.
Öppna en kanal.
Informera Shenzhou, tre att stråla över.
Ja, sir.
Se efter henne, mr Saru. Du styr nu.
Du bestämmer över alla utanför skeppet, kapten Killy.
Håll säkert avstånd, nära nog att transportera tillbaka oss
när Burnham har filerna om Defiant.
- Jag ska inte svika dig. - Det vet jag.
Tyler, var har du varit?
Jag...
- Jag vet inte, sir. - Vad?
Min sena ankomst går inte att ursäkta. Förlåt.
Inga fler ursäkter.
Från och med nu är vi terraner.
Anständighet får oss dödade här.
Allas liv på detta skepp och i Federationen står på spel.
Gör vad ni måste.
Vad som än krävs.
Mot vem som helst. Förstått?
- Ja, kapten. - Kapten.
Det är sista gången.
På ett kort tag, hoppas jag.
Redo?
Aktivera.
Kapten Burnham.
Välkommen tillbaka till Shenzhou.
Vi gjorde modifieringar. Ersatte sidovektortransportsystemet.
Jag tar den här jäkeln. Han ska få lida.
Bort med tassarna.
Tror du jag låter dig avgöra ödet för galaxens största pris?
Jag för Lorca till arresten själv.
Många på detta skepp hade huggit huvudet av honom för sin egen ära.
Självklart. Jag eskorterar dig.
Endast det finaste tortyrbås duger för den svekfulle Lorca.
Absolut inte.
Kapten.
Vad sa jag?
Någon övernitisk vakt ska inte få döda denna förrädare innan jag får chansen.
Jag straffar hela skeppet för en så grov överträdelse.
Vi skulle aldrig tillåta dödens befrielse.
Se till att han sätts tillrätta här.
Jag behöver mina filer. Ta mig till befälsrummet.
Jag blev nästan inte kapten efter att du försvann.
Men jag segrade till slut.
Kejsaren såg något hos mig.
Kul att höra.
Besättningen...
...bugade efter att jag vann.
Men de bugade inte djupt nog.
Inte som med dig.
Jag behövde få dem att bäva mig.
Nu vet jag äntligen hur.
Jag kan döda dig utan klinga.
Stolen är din, kapten.
Avlägsna honom.
Med nöje, sir.
Länge leve kapten Burnham.
Länge leve imperiet.
Du skrämde mig.
- Hur kom du in? - Du har samma kod här.
Säkerhetschef. Jag kan allas. Inte bara din.
Fick du tag på filerna?
Har du information om Defiant?
Inte en chans.
Hela besättningen...
...följer efter mig.
De är inställsamma.
Jag ville inte väcka misstankar.
Jag hörde vad som hände.
Med Connor.
Jag måste säga något.
Vad du än gör...
...vad den här platsen än gör med dig, vad som än händer dig...
...eller mig...
...hur vi än förändras...
...ska jag skydda dig.
Inget står i vägen för det.
Inget.
Förstår du vad jag säger?
Ja.
Jag säger detsamma.
Undertexter: Tomas Lundholm